- Thor. - Det er farligt.
Thor.
Du må ikke gøre det.
Vent.
Thor, gør det ikke. Du kan falde i vandet.
Du må ikke gøre det.
- Gør det ikke. - Du må ikke hoppe.
- Kom ind. - Nej.
Thor.
Går det?
Fryser.
- Jeg troede, han var død. - Fryser.
Skulle du vise dig?
- Tak Gud, for at Erik reddede dig. - Gud, havde intet med det at gøre.
Jeg ved ikke, hvad det er, der får dig til at gøre det.
Jeg håber, at du har lært en lektie, og aldrig gør det igen.
Lover du det?
- Smil. - Nej, I skal ikke smile.
Bare vær jer selv.
Liv.
- Ingen smil. - Du ser kæk ud.
FATU HIVA, POLYNESIEN 1937
Du vil gøre øen berømt.
Det bliver ligesom med Darwin og Galapagos.
Når folk hører om Fatu Hiva, tænker de kun på en ting: Thor Heyerdahl.
- Du må op mod strømmen. - Ja, men det er hårdt.
Sagde du ikke, at de første polynesere kom fra vest?
Tænk at padle hele vejen fra Asien mod strømmen.
- De må have haft stærke arme. - Ja.
- Er du uskadt? - Det er fint.
Det går fint.
Liv?
Faa Hoka er en slags ananas fra Marquesaøerne.
De første europæiske opdagelsesrejsende fandt dem.
- Samme ananas? - Ja.
Som egentlig hører hjemme i Sydamerika.
Måske den kan svømme?
Tei? Hvor kom dine forfædre fra?
Vi tror, at solguden Tiki tog os med til disse øer.
Fra landet bag havet.
- Fra øst? - Alt kommer fra øst.
Havstrømmene, vinden og solen. Tiki navigerer mod solen.
Tiki.
Brooklyn, New York december 1946
AMERIKA OG POLYNESIEN, ET STUDIE AF FORHISTORISKE RELATIONER.
- Hvor længe bliver du i New York? - Jeg rejser om nogle dage.
Jeg skal hjem til jul.
- Navnet er Heyerdahl. Thor Heyerdahl. - Ja, det har du allerede sagt.
Ifølge antropologiens vise mænd blev Polynesien ikke befolket fra øst.
De vise mænd har ikke altid ret.
Se dig omkring. Disse bøger er fulde af teorier.
Skrevet af en mand, læst af ti, hvoraf ni er uenige i teorien.
Men min teori beviser, at Polynesien blev befolket fra øst.
Jeg har brugt ti år på denne afhandling.
Jeg boede på Fatu Hiva. Jeg har udlevet min teori.
Hvilket nummer i rækken er jeg? Hvor mange forelæggere har du besøgt?
Barbeau og Benedict? Sikkert Mead og Hill-Tout?
Alle videnskabsmænd tror, at verden bare venter på at høre fra dem.
At jeg er dit sidste håb, burde fortælle dig en del.
Ja, det fortæller mig, at du er blind for nye ideer.
- Når man overser beviserne... - Hør på mig.
Jeg er enig i, at Peru havde en enestående civilisation før Inkaene.
Og vinden og havstrømmene går fra øst mod vest.
Men Tiki kunne ikke have sejlet til Polynesien, for de havde ikke både.
Men de havde tømmerflåder. Tømmerflåder af balsa træ.
Tømmerflåder? Det ville jeg kalde et bevis.
Skal din teori accepteres? Vil du have ret?
Driv fra Peru til Polynesien i en tømmerflåde af balsa træ.
Held og lykke.
Mine herrer. Jeres blad vil følge min rejse på en tømmerflåde, -
- som er overgivet til vindens magt hele vejen til Polynesien.
Det er længere end fra Chicago til Moskva.
- 8000 kilometer. - Du har vel en motor i nødstilfælde?
Nej, vi overgiver os til strømmen og vinden.
- Som Tiki gjorde før os. - Hvad vil du bevise med denne færd?
At verdenshavene ikke var barrierer men veje.
Jeg vil bevise, at sydamerikanerne tog til Polynesien for 1500 år siden.
Alle skolebørn ved, at Polynesien blev befolket fra Asien, ikke Sydamerika.
Jeg vil bevise, at skolebørn og dem som citerer dem, tager fejl.
- Oldtidens mennesker... - Hr. Heyerdahl.
Historier om nordmænd som drukner i Stillehavet, sælger normalt -
- mange blade, men ikke denne. - Dette er en videnskabelig ekspedition.
Vores blad har ikke til formål at finansiere selvmord.
Han får vel heller ikke rekrutteret nogen.
Omkring 12 stammer. Store balsa træstammer.
En hytte til mit mandskab.
Alle i god form. Mast og ror.
Der er den. Kon-Tiki.
Jeg tilbragte 22 dage på en båd. Torpederet. Nordatlanten 1943.
Den kunne hverken sejles eller styres.
Det eneste man kunne, var at sidde og vente på at dø.
Stammerne gnider mod hinanden, til rebene slides i stykker.
Vi ender på hver vores stamme prisgivet til vejr og vind.
Tak for snakken.
Undskyld. Er du nordmand? Jeg kunne ikke undgå at høre dig.
- Er du sømand? - Nej. Men det er du heller ikke.
Det vil mindske modstanden. Vi ingeniører kan ikke dy os.
- Er du ingeniør? - Ja.
Jeg sælger køleskabe. Herman Watzinger.
- Thor Heyerdahl. - Du skal på bådfærd?
Alle indikationer går i den retning. Det er muligt at drive hele vejen -
- på grund af havstrømmene. Det er vind og strøm som er nøglen.
Jeg har en måned til at finansiere og samle ekspeditionen.
- Kan jeg hjælpe dem? - Vi har en aftale.
Pengene skal ordnes inden jul. Der skal købes balsa til januar.
- De står ikke på listen. - Se under hans navn. Watzinger.
Bygge til marts, sejle til april ankomme til august, -
- og håbe at orkansæsonen starter sent.
- Peter Freuchen. - Vi var ved at dø, da lynlåsen frøs.
Han er høvdingen her.
- De må ikke komme ind her. - Det er min ven fra Fatu Hiva.
Du ligner en, der lige er blevet skrottet af et eksklusivt blad.
Tak.
Bare rolig, Heyerdahl. Videnskabskomiteerne kan ryge og rejse.
- Er det ikke rigtigt, McGregor? - Selvfølgelig.
Forfrysning vinteren 1924.
Det lærte mig noget vigtigt. Gør altid som de indfødte, -
- brug ikke spyd hvis de bruger tov, eller stål hvis de bruger ben.
De har gjort det i 1000 år. Lyt til deres råd og måske beholder du benet.
Skål.
Jeg er 32 år. Køleskabssælger med et ødelagt ægteskab.
Jeg har så meget lyst til at komme med på turen.
Det er farligt, men du skulle vide, hvor skummelt det er i køleskabsbranchen.
Det er ingen, som kan redde os derude. Det er du klar over, ikke?
Bortset fra din teori.
Kaptajn.
Du kommer i hvertfald ikke til at få forfrysninger i benet.
Jeg vil gerne ændre min billet til Oslo.
- To billetter til Lima, Peru. - Hvornår vil du rejse?
- Hvornår går næste fly? - Et øjeblik.
I morgen.
- Så rejser vi i morgen. - Det er i orden.
- Bamse tror, at du er julenissen. - Fortæl ham, det ikke er sandt.
Det kan du selv fortælle. De er så spændte på, at du skal komme.
Det bliver godt at få dig hjem.
Liv, nu er det sådan, at jeg ikke har råd til at finansiere ekspeditionen.
Jeg må tage direkte til Peru.
Kommer du ikke hjem?
Det har været vanskeligt, Liv. Det har været meget vanskeligt.
Jeg har gået rundt i byen og tigget. Jeg orker ikke mere.
Du må ikke gøre det.
- Det bliver jeg nødt til, Liv. - Thor, gør det ikke mod børnene.
Forstår du ikke? Hvis jeg tager hjem nu, er det slut.
- Jeg har brugt ti år på dette her. - Du kan ikke engang svømme.
Jeg spørger Torstein Raaby og Knut Haugland om de vil med.
- Hvad ved de om at sejle? - Ikke meget men de kan bruge radioen.
Så spørger jeg Erik. Han kan navigere og bruge en sekstant.
Du skulle være kommet hjem.
- Eller spurgt mig om at tage med. - Kære Liv.
Du ved, at jeg siger nej. For børnenes skyld.
Mød os på Tahiti.
Tag børnene med. Så viser vi dem Fatu Hiva.
- Ti sekunder tilbage af samtalen. - Bare et øjeblik.
- Liv? - Glædelig jul.
Glædelig jul.
- Klar? - Ja.
- Hej. - Hvor er jeg glad.
Det har taget mig tre uger at komme hertil.
Det er Herman Watzinger, min næstkommanderende.
Af den eneste grund, at uden ham kunne ingen være øverstkommanderende.
Herman, dette er mine to fantastiske radiooperatører.
Torstein, krigshelt. Et nervesystem af asbest.
Han har to svagheder, whisky og damer.
Knut Haugland. Krigshelt.
Knut hader når jeg siger det, men han er en legende.
- Erik Hesselberg. - Ingen legende.
Han har reddet mit liv. Vi voksede op sammen i Larvik.
Erik har en unik egenskab, som vi kommer til at nyde godt af.
Erik har nemlig været på søen før.
- Nogen spørgsmål? - Må jeg præsentere dig.
Dette er Thor.
En pompøs, selvoptaget tosse. Men en vældig god leder.
Og fordi han er det, skal vi gøre det, Tiki gjorde for 1500 år siden.
Vi skal bygge en tømmerflåde.
- Og... - Og drive ind i solnedgangen.
- Hvor er tømmerflåden? - Den sidder du på.
Værsgod.
- Er det den, vi skal bygge? - Det er den.
Vi bruger samme metode og materialer, som Tiki gjorde for 1500 år siden.
Dette er ekstremt vigtig. Alt afhænger af det. Er alle med på det?
Vi mangler en masse udstyr.
Når vi får pengene, køber vi det, vi mangler.
Thor Heyerdahl?
- Ja. - Mit navn er Bengt Danielsson.
- Jeg er lidt optaget nu. - Jeg så den i går.
Og nu vil du fortælle mig, at vi synker indenfor to uger.
Eller hvad tror du? Kæmpeblæksprutte?
Jeg tænkte på at vise dig, hvordan man monterer kameraet.
Sådan.
- Er du fotograf? - Nej, etnograf.
- Jeg har været et år i Amazonas. - Kan du bruge et kamera?
- Tag mig med, så skal jeg vise dig. - Señor Heyerdahl, har de et øjeblik?
Señor Real. Det var en nydelig frokost i dag.
- Huevos con tortillas. - Angående regningen.
Jeg venter stadig på pengene fra USA.
- Men der er gået tre uger. - Jeg ved det.
Bare et par dage til? Tak.
Du kan tjene på en dokumentarfilm. Hvis den er godt lavet.
Lad mig gætte. Der kom ingen penge.
Deres excellence, tak fordi de vil se mig.
Deres excellence, tak fordi...
- Señor Heyerdahl? - Et glas vand, tak.
- José Bustamante. - Deres excellence, tak for at se mig.
- Hvordan kan jeg hjælpe Dem? - Det er mig, som kan hjælpe Dem.
- Hvordan? - Ved at krydse Stillehavet. 8000 km.
Jeg vil bevise, at peruanerne var de første, som befolkede Polynesien.
Var det peruanerne, som opdagede Polynesien?
Hvordan kan jeg hjælpe dem?
Præsidenten ringer til den amerikanske flåde, som siger, vi får alt vi mangler.
Til gengæld må vi invadere Polynesien på vegne af Peru?
Og du troede, det var tjeneren?
Suppe, knive, joller, fiskegarn konserves, hajmiddel...
- Virker det hajmiddel? - Det finder I ud af.
Det er fint. Hvor meget kan der være der?
- Nu har jeg ti stykker. - Hvad med bagerst?
- Der er helt fuldt. - Det er fint.
- Amputationssav. - Ja, vi er forberedt på alt.
Er du sikker på ham der køleskabssælgeren?
- Skal jeg? - Nej, det går fint.
Herman, hvordan er det med de...
- Hvad har du taget med andet end bøger? - Ingenting.
Jeg håber, jeg når at læse dem alle.
Der er mere plads hos os.
- Det er ikke så trangt. - Erik, stræk benet ud.
Vi kommer til at sove som sardiner i en dåse.
Kun fisk i tre måneder. Jeg må have en bøf til.
Thor, jeg har tænkt på en ting. Hvad med en lille prøvetur?
Bare nogen få dage. Vi skal nok nå det alligevel.
- Nej, det er alt for risikabelt. - Risikabelt?
Ja, desuden har Tiki haft en prøvetur.
Skål.
- Tiki. - Skål for Tiki.
- Undskyld mig. - Nej, Torstein.
Os. Tripolantes.
Nej, du er skør.
Jeg har kun dette, Liv.
Tro på, det går godt, så går det godt.
Båden.
Det er båden.
Vent.
Nej.
- Nej. - Liv.
Vent.
Hjælp.
Herovre.
Hjælp os.
Vi tager af sted om et par timer, Liv. Jeg ville bare ringe og sige farvel.
Hav det godt, Thor.
- Jeg har masser af medicin med. - Det er godt.
- Jeg håber ikke, du får brug for det. - Hvad siger du?
- Jeg håber ikke, du får brug for det. - Det gør jeg heller ikke.
- Børnene siger held og lykke. - Tak for det.
Hvad med dig? Du må ikke være sur på mig, Liv.
Hvis det ordner sig, forandrer det alt.
Jeg kommer ikke til at kæmpe mere, Liv.
Jeg håber bare, at børnene stadig har en far om 100 dage.
Jeg kan dårligt høre dig. Hvad sagde du?
Ingenting, Thor.
Jeg kan dårligt høre dig. Hvad sagde du?
Vi bliver afbrudt nu. Beklager...
Adiós.
- Thor, se herover. - Hej.
- Hvordan går det? - Vi må se.
Han gør det så godt, han kan.
- Mere tomatsuppe? - Nej tak.
Hvis vi får vestenvind nu, blæser vi tilbage til Caiao.
Tiki fik vind fra syd.
- Der er den igen. - Hvordan skal vi få det rundt?
Stram sejlet foran. Så kan vi både styre og sejle.
Stram rebet styrbord.
- Du må tage det længere op, Thor. - Længere tilbage?
Længere op. Så får vi mere moment.
Kom igen.
- Går det? - Satans.
Mere reb styrbord.
- Hvor er styrbord? - Højre.
Herregud.
Den rykker sig ikke. Kursen er forkert.
- Vi kan ikke styre. - Det går fint.
Bare vi bruger åren. Så holder vi boven fremad.
Skidegodt. Godt klaret.
Bare slap af og nyd det.
Om 100 dage kan du starte en peruansk krabbekoloni i Polynesien.
Det er ikke så dårligt.
Jeg ville bedre kunne lide den, hvis vi var på vej mod den.
Det er nok bedre, hvis du fjerner linsebeskyttelsen.
Sådan.
Der er kun 100 dage igen.
Var det en haj?
Jeg synes, du skal få dig noget søvn.
Du har vagt om et par timer.
Thor?
Kan du huske sejlerne på sømandshjemmet i New York?
Som sagde, at stammerne ville gnide mod hinanden, til rebene slides i stykker?
Vi skulle have brugt ståltråd.
Disse reb holdt for 1500 år siden, så holder de også nu.
Hvis du ikke stoler på Tiki, kan du stole på mig.
Er der nogen der ved, om de kan spises?
Flyvefisk?
De må smage som en blanding af sild og rype.
Herman, du bør holde fast.
Pas på, du ikke falder over bord. Det bliver vanskeligt at få dig op.
Godt en af os har været på søen før.
Drukning skulle være den bedste måde at dø på.
Det vil jeg ikke mene.
Du kan holde vejret et minut eller to. Så skal du have luft.
Så synker du en masse saltvand. Først vil det kvæle dig.
Så kommer det i lungerne og maven og blander sig med mavesyren.
Det er som en kemisk reaktion. Du brænder op indefra.
Panikken får dit hjerte til at banke meget hurtigt.
Så sprækker dine kar indvendig. Så sluger du mere og mere vand.
Til sidst dør du så. Alt i alt, tre, fire, fem minutter.
- Ser man så livet passere revy? - Ja.
Eksperterne siger, at det er det værste.
- Satans radio. - Bare glem det, Torstein.
- Hvad sagde du? - Andesbjergene...
Andesbjergene er hundredevis af kilometer væk.
Bliv i sengen. Vi kan ikke risikere, at du brækker dig på radioen.
Se på skemaet.
Så længe vi driver langs kysten, er vi i radioskygge.
Jeg må have radiokontakt.
Opmærksomhed er penge. Jeg betaler for det.
Det er rigtigt, Thor. Fortsæt med at filme.
Det eneste der er vigtig for mig, er at kunne kontakte kystvagten.
De ville aldrig nå frem i tide. Hvis der skulle ske noget.
Nord nordvest. Det er fint.
Du ved, at det sydlige ækvator ligger vestover?
Ja, jeg ved det.
Siden vi knapt kan styre, tænkte jeg, at vi er på forkert kurs.
Det går ikke at ændre kurs. Der er andre regler på havet.
- Skal vi vække gutterne? - Nej.
Det er bare lidt regn. De må sove videre.
Alle mand på dæk.
Få sejlet ned.
Thor.
Bind dig fast, Thor.
Bind dig fast.
Kap sejlet.
Kap det.
Få sejlet ned.
Thor.
Tag min hånd.
Thor.
Har du det godt?
Tolv grader, fem minutter og to sekunder syd.
80 grader, 55 minutter...
Kurs nord nordvest.
- Hvad betyder det? - 528 sømil.
- Og det bliver? - 2,3... 2,2 knob.
- Ja. - Det er ikke så ilde.
Kursen er for nordlig. Her er vi efter fire dage.
Det værste der kan ske er, at vi driver tilbage til kysten?
Det værste der kan ske er, at vi driver her op.
Ind i malstrømmene syd for Galapagos. Det er der, vi er på vej til nu.
- Det har jeg aldrig hørt om. - Se her.
Tro på, det går godt, så går det godt.
Jeg har masser af tro. Men jeg har også en sekstant.
Galapagos malstrømmen danner bølger på over ni meter -
- og bruset kan høres på kilometers afstand.
Det er fint illustreret.
Den skal højere op.
- Højere. - Kan du få den højere op?
- Modtaget. - Højere.
Der.
Der er noget.
- Han sender fra Los Angeles. - Kan han kontakte pressen?
Hvornår kommer pengene?
- Jeg mistede ham igen. - Nej.
- Satans lortefugl. - Lad hende være.
- Hvorfor tog vi den fugl med? - Godt spørgsmål.
- Hvad siger du, Thor? - Det var en gave.
Kom.
Bengt, hent kameraet.
Kameraet, Bengt. Bengt, hent kameraet.
Hvalhaj. Helt ufarlig.
Ufarlig? Er du tosset? Den kan kæntre os på et sekund.
- De er hellige i Vietnam. - De kalder den Ca ong, hr. Fisk.
Bengt, kameraet.
Der kommer den.
Se den der.
- Bengt, hvor er det kamera? - Jeg finder det.
- Den prøver at kæntre os. - Nej, den spiser bare fra båden.
Hvor er den?
Se der.
Nej, læg den fra dig.
Nej.
Erik.
Kom her.
Herman, er du døv? Hørte du ikke, hvad han sagde?
- Den ville kæntre os. - Du følger en ordre.
- Tag dig sammen. - Rolig nu.
Undskyld.
Satans.
- Ja. - Ja?
- Han hørte ikke efter. - Det er min opgave at sige fra.
Han sælger køleskabe. Han blev bange. Det er, hvad der kan ske.
- Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
Jeg har det fint.
Folk som ikke har noget at tænke på, burde prøve det her.
At drive over Stillehavet.
Hej, Lorita.
- Det der var os for længe siden. - Os?
Ja, vi begyndte sådan. Som små organismer i vandet.
- Var vi så søde? - Antageligt.
Siden da er det gået ned af bakke.
Var det en haj eller en hval?
- Går det godt med Knut? - Det går fint.
Det skal du ikke bekymre dig om.
Du har lagt årerne frem?
Ja, jeg forsøger at nå den sydækvatoriske bus.
Hvis den ikke allerede er gået.
- Det er den ikke. - Måske.
Ikke måske.
- Bygger du en redningsbåd? - Nej, den er til min datter.
Hun er seks måneder gammel.
Jeg tvivler på, hendes første ord bliver far.
Torstein?
- Jeg vil tale med pressen. - Jeg prøver stadig.
Jeg har selv en lille datter derhjemme.
Der er ingen kontakt. Der er ikke noget at gøre.
Fiks den radio. Så skal jeg vise dig, hvad jeg kan.
- Bjergene kan da ikke stadig skygge. - Uden en ballon kan de godt.
Den satans fugl.
- Vi har ikke strøm nok. - Det handler ikke kun om strøm.
Satans.
Gider du slukke cigaretten?
Se.
Der er noget dernede.
Se en gang.
- Beskyttelse mod hajer? - Ja.
- Skal du ned? - Nej, Bengt skal.
Ja, bare send svenskeren.
Haj.
Den suger vand. Akkurat som du viste mig.
Viste?
Jeg brækkede et stykke af og kastede det over bord. Det sank som en sten.
- Thor, båden suger vand. - Det ser værre ud, end det er.
Vi er jo ikke engang på ret kurs.
Du tager en ekstra hundevagt. Så vidt jeg ved, har alle et job at passe her.
Vi har ham.
- Klar? - Ja.
Til Otto Munthe Kaas, den norske ambassade, Washington DC.
Fra Thor Heyerdahl, Kon-Tiki, 17. maj 1947.
58 sekunder syd, 09 sekunder vest.
Tømmerflåden klarer sig fint. Vi er på vej og moralen er høj.
På grund af problemer med radioen, har vi ikke kunnet kontakte jer før.
Vindforholdene er stabile og vi...
- Går det? - Ja.
- Er du sikker? - Folk vil se tømmerflåden.
Hånden ind. Der er 5000 meter dybt her. Tab den nu ikke.
Kom.
- Vi har dig. - Kom nu.
Jeg har dig.
- Det gik. - Bengt?
- Hvorfor giver du hajene suppepulver? - Det er hajmiddel.
Nej, det er tomatsuppe.
- Hvor er hajmiddelet? - Det har vi spist.
Kom du glade sømatros. Du skal få min røde rose.
Du er smuk, jeg er ung. Syng af hjertet, syng.
Pigen i Havanna...
Lorita?
Lorita.
Nej.
Pas på benene.
Stop, vi tiltrækker bare flere hajer.
Det er vores eneste chance.
Vores eneste håb er at forstærke rebene.
Stramme alt op igen.
Herman.
Vi har bygget tømmerflåden, som Tiki gjorde og han kom frem.
Det gør vi også.
- Det er det her, vi tror på. - Tror?
Det er ikke nogen religion, Thor. Det er vanvid.
- Det er større end os. - Hold nu op.
Se stammerne. Mærk hvordan båden bevæger sig.
- Tiki vidste det. - Forstår du ingenting?
Det er kun dig, som tror på Tiki.
Ikke?
Hvad fanden laver I så her?
Alt jeg beder dig om, er at sikre os med nogle få moderne materialer.
Kom nu?
Nej.
Jeg kommer ihvertfald ikke til at få forfrysninger i benet.
Herman.
Herman, tag fat i rebet.
Tag fat i årene.
Hold fast.
- Rebet er for kort. - Kast hajen over bord.
Ind med rebet.
- Kast det. - Herman, tag det roligt.
Nej, Knut.
Kast resten af hajen ud.
For tre år siden skød jeg fire mænd.
Gestapo fandt mig med radioen.
- Der var krig. - Det samme siger Torstein.
Han var med til at sænke Tirpitz. 1000 mand gik ned.
Men det plager ham ikke.
Tak.
Det var dig, der reddede mit liv.
- Det er det, jeg mener. - Tak.
Jeg kunne ikke have reddet dig.
Jeg kan ikke svømme.
Det ved jeg godt.
Alle ved det.
- Hvad er klokken? - Ti over to.
- Er du sikker på det? - Ja, ti over to.
- Vi må tale sammen. - Ja.
Vi er på sydækvator.
På vej mod Polynesien.
- Er du sikker? - Ja, 100 procent.
Herregud.
Se her.
Vi er der. Vi er på vej, gutter.
- Er det sandt? - Er vi det?
- Jeg vidste det. - Nej, du gjorde ej.
Herman.
Er du glad nu?
Tvivlede du?
Vi har passeret et kritisk punkt og humøret er i top.
Hver sømil er en mil nærmere mod beviset, jeg har jagtet.
Oldtidens mennesker så ikke havet som en barriere. Nærmere en kommunikationsvej.
Forskning kan ikke kun gøres bag et skrivebord. Eller af en komité.
At en 1500 år gammel civilisation -
- havde skibsfarts og navigationskundskaber.
Og dermed klarede at manøvrere en tømmerflåde over 8000 kilometer.
Vi bruger de samme stjerner, som de gjorde.
Det er som om, at vi er de eneste mennesker i universet.
Det er vi måske også. Måske har de alle bombet hinanden.
- Hver eneste by er som Hiroshima. - Så havde vi nok ikke radiokontakt.
Måske er vi simpelthen bare blevet accepteret.
Af naturen. Vi er som en måge eller fisk.
Fugl.
Se.
- Se. - En fugl.
Hvad sker der?
Se.
Vi har rejst over 8000 kilometer og alligevel har vi det farligste foran os.
- Mennesker? - Nej.
Raroia revet.
Det ligger som en mur rundt om hele øen med knivskarpe koraller.
Hvorfor har du ikke sagt det?
Det var umuligt at vide, hvor vi ville komme fra.
Vi kan prøve at presse kursen sydover. Og håbe på at ramme Samoa om 30 dage.
- Tro på det. - Hvilke alternativer har vi?
Vi kunne prøve at surfe over.
- Surfe? - Ja.
Bølgerne kommer i et interval på 13. Hver 13. bølge er større end de andre.
Når vi er ved revet, kaster vi et anker ud.
Noget tungt som kan holde båden på plads.
- Og hvad så? - Vi tæller og venter på den 13. bølge.
Så kapper vi rebet og surfer over revet.
Det er muligt.
Jeg er vild med det.
Det gør vi.
- Så gør vi det. - Så må vi finde noget tungt.
Vi har nogen ødelagte radiobatterier og metaldunke.
- Thor? - Liv bad mig give dig dette.
Det var meningen, at du først skulle have det, når vi kom i land, men...
Raroia, Polynesien
Vi nærmer os Raroia revet.
Hører I ikke fra os indenfor 36 timer, -
- så kontakt den norske ambassade i Washington.
250 meter igen.
På med skoene.
- Herman, kom i gang. - Så kaster vi anker.
En.
- Har I tænkt på redningsveste? - To.
Tre.
Fire.
Fem.
Seks.
Syv.
Otte.
Ni.
Det sprang. Hold fast.
Thor.
Min kæreste Thor. Du gjorde det.
Du beviste, hvad Tiki fortalte os den nat på Fatu Hiva.
Du behøves ikke lære at svømme.
Hvis du falder i vandet, ville du flyde af ren og skær viljestyrke.
Som du forstår, er jeg ikke på Tahiti og venter på dig.
Det som skulle være vores liv, viste sig kun at være dit.
Du er den, du er.
Du vil bruge resten af livet på at jagte solnedgange.
Thor, det handler ikke om at udforske Stillehavet.
Det der var vigtigere end at rejse var, hvorfor du måtte rejse?
Hvorfor du ikke kunne stoppe dig selv fra at styre mod det ukendte?
Men sådan er du, min elskede Thor.
Det ironiske er, at det jeg elsker dig mest for, er det som skilte os ad.
Liv.
Bengt forelskede sig i Polynesien, slog sig ned der -
- og blev svensk generalkonsul. Han døde i 1997.
Erik byggede sig en sejlbåd, som blev hans hjem i elleve år.
Han arbejdede som kunstner til hans død i 1972.
Torstein fortsatte med at tage på ekspeditioner.
Han døde i 1964 under et forsøg på at nå Nordpolen på ski.
Knut fortsatte sin karriere indenfor militær efterretningstjeneste.
Han var også en af mændene bag etableringen af Kon-Tiki museet.
Han døde i julen 2009.
Herman rejste jorden rundt som direktør -
- for FN's landbrug og ernæringsorganisation.
Han døde ved Titicacasøen i 1986.
Thor skrev en bog om Kon-Tiki ekspeditionen, som blev oversat -
- til mere end 70 sprog og solgte over 50 mio eksemplarer.
Dokumentarfilmen om ekspeditionen vandt en Oscar.
Liv og Thor blev skilt efter Kon-Tiki ekspeditionen.
Drengene boede hos Liv, som senere flyttede til USA.
Der døde hun i 1969.
Thor fortsatte arbejdet som arkæolog, forfatter og eventyrer.
Han døde i 2002, 87 år gammel.